Луи Арагон
Безкрайна самота

Превод от френски: Стефан Гечев, 1987

chitanka.info

На Робер Деснос

Прекрасната елегия разплакана приседна

Брои чакълчетата по пътечка бледна

Брои перата вейките и стръковете бедни

От сламата

Висят воалите от нейното тело от алабастър

Подобно златна лира върху фронтон на театър

Прошепва дума ехото я връща

Часът на обща дрямка

Върховният момент е

Сега да кажеш „да“ или пък никога

Часът на любовта

Небето пълно със звезди

От всякакви величини

Зелени и недоузрели

Красивата Касиопея

Брои тревите вейките перата

Разплакана присяда

Край малкото поточе

Във него виждам кораб

Бонбони и цветя

Стотици цветове

(„Съдбата на поезията“, 1925–1926)

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.